Tři kroky k prosperitě středního podnikatelského stavu v ČR

Výzva podnikatelské veřejnosti sdružené v Hospodářské komoře ČR 
adresovaná politikům v předvolebním čase 

Proč střední podnikatelský stav?

Má-li české hospodářství navázat na své historické tradice a dát sobě i světu následování hodné příklady podnikatelské vynalézavosti, výkonnosti a síly, neměli bychom se stát zemí jen zaměstnanců a živnostníků. Vedle velkých zahraničních investorů a drobných řemeslníků musí v ČR zesílit střední podnikatelských stav. Měl by být tvořen úspěšnými domácími exportéry zboží a služeb, špičkovými subdodavateli velkých nadnárodních firem i významnými zásobiteli našeho lokálního trhu. 

Středně velké firmy jsou však v současnosti nejvíce postiženy nedostatky našeho podnikatelského prostředí, nezájmem ze strany politiků a úředníků, stejně jako dopady systémových chyb společenské transformace minulých let. Od jejich budoucí prosperity přitom závisí značná část našeho ekonomického výkonu i zaměstnanosti. Podíl počtu malých a středních podniků, včetně samostatně podnikajících fyzických osob na celkovém počtu ekonomicky aktivních podnikatelských subjektů byl v roce 2000 odhadován na 99,8 %. V uvedeném roce v ČR aktivně podnikalo 658 416 samostatně podnikajících osob a 102 476 právnických osob s počtem zaměstnanců od 0 do 249 osob. Podnikatelská veřejnost proto nepochybuje o naléhavosti uskutečnění předkládaného programu tří kroků.  

Následující program tří kroků je pozitivním vyjádřením aktuálních potřeb středního podnikatelského stavu naší země a odrazem podnikatelských zkušeností vyspělých evropských zemí. Právě zkušenosti velikostně srovnatelných vyspělých evropských zemí ukazují, že je i na politicích a úřednících, aby přispěli svým nezastupitelným dílem k jeho realizaci. Tuzemští podnikatelé věří, že i našim politikům a úředníkům jde o sebevědomou a prosperující Českou republiku budoucích desetiletí. Proto je tato výzva určena právě jim.  

I.	Urychlené vytvoření prostředí motivujícího k poctivému podnikání, včetně provedení daňové reformy stimulující podnikání a omezující daňové úniky.

Současný stav podnikatelského prostředí v ČR je naprostou většinou domácích podnikatelů považován za neuspokojivý. Řadu slabých míst podnikatelského klimatu z pohledu podnikatelské veřejnosti potvrdil i samostatný průzkum kvality podnikatelského prostředí v ČR provedený ve 3.čtvrtletí 2001 Hospodářskou komorou ČR. Z průzkumu mimo jiné vyplynulo, že ukazatel neprůhlednosti (UN) podnikatelského prostředí se prakticky ve všech posuzovaných oblastech pohybuje vysoko nad středovou hodnotou 75 bodů. 
Při celkové úrovni ukazatele neprůhlednosti 96,5 bodu přitom podnikatelské subjekty pociťují jako nejproblémovější oblast právní úpravu podmínek pro podnikání (UN 109,3 bodu), daňovou problematiku (UN  93,5 bodu), přístup k úvěrům (UN 93,2), kriticky vyznívá i pohled podnikatelské sféry na výkonnost státní a veřejné správy (UN 90,0 bodu). 
Značné výhrady má podnikatelská sféra k práci českých soudů (UN 112,9 bodu) a více než 50% respondentů považuje za nejproblémovější oblast právní úpravy ochranu práv věřitele a poměrně vysoké procento, řádově 20% podnikatelských subjektů, pak oblast daňové legislativy. 
V daňové oblasti považují podnikatelské subjekty za kritickou celkovou výši daňové zátěže (UN 109,1 bodu) a daňovou administrativu a legislativu (UN 100,5 bodu). 
Za nejslabší článek činnosti státní správy považují podnikatelé způsob a rozsah informování podnikatelské veřejnosti o právních předpisech (UN 109,9 bodu) a ne příliš příznivě vyznívá i hodnocení náchylnosti úředníků státní a veřejné správy k úplatkům (UN 78,8 bodu).

V rámci tohoto kroku je třeba považovat za podstatnou realizaci následujícího komplexu opatření:

•	Posílení úlohy práva a veřejné morálky, zejména cestou, reformy justice a státní správy, prosazování bezúhonnosti a příkladnosti představitelů státem kontrolovaných firem a debyrokratizačních a anti-korupčních opatření, zvýšení odpovědnosti úředníků za chybná rozhodnutí. 

•	Důsledně jednotný výklad předpisů na všech stupních státní a veřejné správy, uzákonění editační povinnosti správce daně, rovný přístup k malým i velkým firmám ze strany všech státních úřadů.

•	Prohloubení dialogu vlády a politiků s podnikateli: oživení Hospodářské rady vlády,  změna legislativního procesu tak, aby všechny podnikatelsky významné zákony byly důsledně pojednání se zástupci podnikatelů a prošly prověrkou dopadů na (zejména) malé a střední podnikání.

•	Zásadní a urychlené řešení špatné situace obchodního soudnictví: obrat ve fungování obchodního rejstříku po vzoru nejúspěšnějších západoevropských ekonomik (Nizozemsko), prosazení adekvátních a efektivních forem  konkursu  a vyrovnání. 

•	Prezentace racionálního obrazu podnikatele v médiích a zdokonalení přípravy  k podnikání v učebních programech škol.

•	Realizace daňové politiky orientované na zrovnoprávnění domácích investorů se zahraničními podnikateli, postupné výrazné snižování přímých daní na nejnižší úroveň existující nyní v zemích EU, zprůhlednění a zjednodušení systému daňových povinností, fungování finančních úřadů a jejich komunikace s podnikateli.

V rámci zmíněného komplexu opatření lze jako konkrétní kriteria dosažení žádoucího pokroku doporučit státní a politické reprezentaci následující konkrétní cíle:  

•	Zlepšení ČR na žebříčku zkorumpovanosti podle Trasparency International nejméně na průměr členských zemí EU do roku 2005. 
•	Snížení průměrné doby rozhodnutí případu civilně-právním soudem o nejméně 50% do roku 2003.
•	Snížení doby nutné pro vstup a výstup z podnikání na úroveň Nizozemska nebo Finska do roku 2004.
•	Snížení daně ze zisku právnických osob na průměrnou úroveň tří nejméně zdaňujících zemí EU do roku 2005.  
•	Snížení objemu nedobytných pohledávek a průměrné doby proplacení vystavených faktur nejméně o 20% do roku 2004, resp. o 40% do roku 2006.  

II.	Veřejná podpora vzdělání a výzkumu pro potřeby podnikání 

Současný stav České republiky se v porovnání se stavem vyspělých, především evropských  zemích vyznačuje zřetelnými odchylkami v kvalifikační struktuře populace.
Zatímco počtem středoškoláků se ČR řadí ke světové špičce (za USA), počet vysokoškoláků na celkové populaci ve výši 12% představuje přibližně jen polovinu úrovně v ostatních zemích OECD. Podíl výdajů na školství na HDP se vyznačuje stagnací, úroveň mezd pracovníků ve školství se pohybuje pod úrovní průměrných mezd. 
Pro českou republiku je rovněž příznačný nízký početní stav vědeckovýzkumných pracovníků (v přepočtu na plný pracovní úvazek jen mírně překračuje hranici 20 tis. pracovníků). Současná vědeckovýzkumná základna nepředstavuje optimální zázemí pro rozvoj inovačních aktivit malých a středních podniků. 
Nechceme-li v pelotonu konkurenceschopných ekonomik i nadále přebývat na konci třetí desítky, měli bychom jít cestou skandinávských zemí, které díky podpoře technického výzkumu a vzdělávání dosáhly v celosvětovém srovnání na nejvyšší příčky konkurenceschopnosti (pořadí podle Světového ekonomického fóra 2001: 1. Finsko, 6. Norsko, 9. Švédsko… 37. ČR).  

V rámci tohoto kroku je třeba považovat za podstatnou realizaci následujícího komplexu opatření:

•	Zvýšení platů i nároků ve školství a výzkumu jako celku, a to i za cenu zavedení školného na vysokých školách.

•	Efektivní státní podpora rozvoje technického školství zaměřená na zvýšení jeho úrovně a atraktivity.

•	Efektivní státní podpora projektů spolupráce škol a firem v odborném vzdělávání a výzkumu.

•	Efektivní státní podpora budování technologických parků, podnikatelských inkubátorů a výzkumných center ve špičkových oborech domácího podnikání.

•	Státní podpora celostátní soutěže o nejpřínosnější projekty spolupráce škol a firem.

•	Všestranná státní podpora a zvýhodnění investic do vědy, výzkumu, vzdělávání, přenosu technologií, budování vědecky a technologicky náročných výrob a pracovišť. 

V rámci zmíněného komplexu opatření lze jako konkrétní kriteria dosažení žádoucího pokroku doporučit státní a politické reprezentaci následující konkrétní cíle:  

•	Zvýšení počtu vysokoškoláků v celkové populaci (ve věkové skupině 18-25 let) na úroveň průměru OECD do roku 2006. 
•	Zvýšení podílu výdajů na školství, resp. vzdělávání na minimálně 6% HDP do roku 2005.
•	Zlepšení věkové i odborné struktury (pokles průměrného věku Doc. a Prof. působících v HPP českých vysokých školách) a výkonnosti vysokého školství a výzkumu v ČR díky odpovídající motivaci nadaných potenciálních pedagogů a badatelů (citační index, počet společných projektů výzkumně vývojových projektů škol a firem) do roku 2008. 
•	Zvýšení podílu výdajů na vědu, výzkum a vývoj minimálně na 2% HDP  do roku 2005, resp. 3% do roku 2008.
•	Růst počtu patentů, průmyslových vzorů atd. coby výsledků spolupráce škol, výzkumných ústavů a firem nejméně o 10 % do roku 2005, resp. 20% do roku 2008.
•	Dosažení úrovně nákladů na provozování Internetu (připojení a telekomunikačních poplatků) odpovídající maximálně průměru členských zemí EU nejpozději do roku 2005.

III.	Veřejná podpora středního podnikatelského stavu: finálních výrobců i sub-dodavatelů a podpora průniku českých exportérů na náročné trhy

Současná úloha malých a středních podniků v české ekonomice je charakterizována jejich podílem na celkovém počtu ekonomicky činných podnikatelských subjektů (99,8%), podílem na celkové zaměstnanosti, který dosahuje 59,5%, podílem na výkonech, který dosahuje 52,9% a na přidané hodnotě, kde dosahuje 52,6%, podílem na mzdových nákladech, který dosahuje 54,7%, podílem na investicích, který dosahuje 40,6%, podílem na celkovém vývozu, který dosahuje 36,2% a podílem na celkovém dovozu, který dosahuje 49,4%. 
Na základě výše uvedených údajů vycházejících ze statistických dat za rok 2000 lze dovodit, že potenciál malých a středních podniků není plně využíván, a to do značné míry právě v důsledku nedocenění jejich významu a nedostatečné podpoře jejich rozvoje.

V rámci tohoto kroku je třeba považovat za podstatnou realizaci následujícího komplexu opatření:

•	Provedení daňové reformy a uplatňování zvýhodnění pro inovující a začínající firmy.
 
•	Rozvoj podpůrných programů pro exportně zaměřené střední firmy, větší zapojení podnikatelských organizací do jejich přípravy a kontroly.

•	Dobudování výkonného a státem garantovaného informačního systému pro podnikatele.

•	Racionalizace státních sítí podpory exportu v zahraničí, větší zapojení samosprávných podnikatelských organizací do jejich fungování.
 
•	Rozšíření systému exportních úvěrů a záruk.

•	Podpora investic českých podnikatelských subjektů do zahraničí.

•	Efektivní státní  podpora vzdělávání a výchovy specialistů na mezinárodní obchod. 

•	Zákonné i faktické posílení úlohy samosprávných podnikatelských organizací v otázkách rozvoje podnikatelského prostředí, státních programů podpory podnikání, exportu a regionálního rozvoje.

•	Urychlené dobudování dopravní a telekomunikační infrastruktury usnadňující mobilitu a komunikaci, zvýšená péče o modernizaci infrastruktury stávající. 

V rámci zmíněného komplexu opatření lze jako konkrétní kriteria dosažení žádoucího pokroku doporučit státní a politické reprezentaci následující konkrétní cíle:  

•	Dosažení stabilního růstu HDP ve stálých cenách průměrně 5% ročně do roku 2005.
•	Vzestup české ekonomiky na světové stupnici konkurenceschopnosti OECD alespoň o jedno místo ročně (v průměru)  v horizontu nejbližších 10 let, tj. v průběhu let 2003-2012.
•	Řádové zvýšení  českých investic do zahraničí, minimálně na pětinásobek současné úrovně do roku 2008.
•	Zvýšit přidanou hodnotu na pracovníka minimálně o 20% do roku 2005, resp. o 30%  do roku 2008. 
•	Zvýšení podílu domácích firem na exportu produkce s vysokou přidanou hodnotou z ČR nejméně o 10%  do roku 2005.
•	Zvýšení průměrné ceny českého exportu (měřeno kilogramovou cenou vývozu) na světových trzích nejméně o 10% do roku 2004. 
•	Zvýšení technické a intelektuální náročnosti české/ho výroby/exportu, snížení její/jeho energetické a pracovní  náročnosti na průměr zemí OECD  do roku 2008.
•	Zvýšení podílu strojů a dopravních prostředků, průmyslového zboží tříděného podle materiálu a různých hotových výrobků (skupiny SITC 6-8) na celkovém exportu na minimálně 87% do roku 2005, resp. 90% do roku 2008. 

Období předvolební je pro politiky vždy obdobím prezentace velkých myšlenek podporujících smělé cíle. Bohužel se ne vždy podaří dostat tyto cíle i do programů a prohlášení povolebních, nebo se do těchto materiálů dostanou pouze v podobě tak obecné, že jejich realizace se často rozplyne v desítkách nekonečných diskusí a polemik.

Ti, kteří přijmou naši  výzvu a převezmou některé z uvedených námětů do svých programů, mohou počítat s podporou Hospodářské komory ČR při jejich realizaci.

Praha,  březen 2002

RNDr.Zdeněk Somr
prezident Hospodářské komory ČR, v.r.